Da Hitler blev Tysklands diktator -
- materialiserede han det, han skrev i sin bog: "Mein Kampf".
En stærk race skal fordrive den svage race -
- for den kraftfulde drift knuser de svage og giver plads til de stærke.
Hvordan kunne Hitler tage magten og blive den store leder Führeren?
Nürnberg 1929.
Nazisternes partikongres indleder -
- det, Brecht beskrev som Hitlers forhærdede opstigning.
Den katastrofale økonomiske krise, som begynder i USA -
- har skabt ødelæggelse overalt i verden.
Især i Tyskland.
Den ene fabrik efter den anden går konkurs -
- og arbejdsløsheden når op på hele seks millioner.
I fortvivlelse henvender tyskerne sig til nazisterne eller kommunisterne -
- som også har deres paramilitære tropper med egne uniformer.
Kommunister og nazister støder sammen i alle efterfølgende valg.
Hitler fremprovokerer uroligheder, men samtidig hævder han -
- at han er den eneste, som kan stoppe dem.
Denne afpresningsmetode er effektiv.
Hitler tiltrækker små erhvervsdrivende og husejere -
- ved at fordømme truslen fra den røde pest, marxisterne.
De skræmmer også bønderne.
Resultatet er forbløffende.
100 valgte nazister kommer ind i den tyske rigsdag.
Hitler er nu leder af landets næststørste parti -
- efter socialdemokraterne.
Men overklassen, som foragter Hitler er ikke videre bekymret.
Stefan Zweig skrev:
"For dem var magten altid forbeholdt baroner, prinser" -
- "og folk med en universitetseksamen.
"Intet forblindede de intellektuelle som stolthed over deres kultur."
Samtidig fortsatte Hitler sin rejse mod magten.
På blot et år dominerede han det ekstreme højre i Tyskland.
Veteranforeninger som Stålhjelmene, med 500.000 medlemmer -
- måtte adlyde hans ordrer.
Bag sit stærke ydre skjuler Hitler en uhyggelig hemmelighed.
Han har netop overlevet en skandale, som kunne have knægtet ham.
Rygter om et privat drama er i omløb i pressen.
Han havde forelsket sig i sin niece Geli Raubal, 23 år.
Han elskede hende irrationelt, dominerende.
Hun havde lige begået selvmord. Hun boede i hans lejlighed i München.
Hun betroede sig til en veninde. "Min onkel er et monster."
"Ingen aner, hvad han kræver af mig."
Hun ville forlade ham, og nu var hun død.
En mediekampagne beskylder ham for at være pervers -
- ja tilmed for at have myrdet Geli.
En dybt nedtrykt Hitler truer med at tage livet af sig.
Hans bekymrede følge beslutter sig for at handle.
Hans fotograf, Heinrich Hoffman, præsenterer en af sine sekretærer.
Hun ligner Geli. Hun hedder Eva Braun.
Hun er 19 år og allerede ret verdslig.
Hun er perfekt.
Hun betages af nazistlederens popularitet.
Hitler gør hende til sin nye skyggeelskerinde.
Han siger, han er en ungkarl, som er gift med Tyskland -
- for at vinde kvindernes stemmer.
Tyske kvinder har fået stemmeret takket være kvindebevægelsen.
Eva Braun er først og fremmest idrætsentusiast.
Hun drømmer om at spille med i Tarzanfilm i Hollywood.
Ved hendes side genvinder Hitler sin politiske kampvilje -
- da Hindenburgs præsidentperiode nærmer sig sin afslutning.
Hitler er en af kandidaterne til at efterfølge ham i 1932.
Knap ti år efter kupforsøget -
- er Hitler på vej til at blive præsident.
Tyskerne udsættes for en intensiv plakatkampagne.
Propagandachefen Goebbels: "Lad os være grandiose."
Han udtænker en moderne valgkampagne og bruger flyvemaskiner.
Datidens største passagerfly leveres af Lufthansas chef -
- som ikke modsætter sig denne gratis PR-mulighed.
Hitler, iført læderhjelm -
- indleder en turné til hundrede tyske byer -
- hvor han kan måle sin popularitet.
Hans pilot, Hans Bauer, husker:
"Vi fløj i al slags vejr, selv i stormvejr."
"At aflyse et møde kom ikke på tale."
Folk glemte deres flyskræk.
Hans Bauers konklusion: "Hitler bidrog til udbredelsen af flyrejser."
Goebbels opfinder sloganet: "Führeren over Tyskland."
Han skaber myten om Hitler som frelseren under flyturnéen -
- som filmes og derefter vises overalt i landet.
Men Goebbels kan ikke slappe af endnu. Kampagnen er dyr -
- og industribaronerne er bekymrede over Hitlers voldsomme metoder.
De må opkræve betaling, svarende til en euro af alle tilhørere.
Dette afskrækker dem ikke. Tværtimod.
Et vidne beskriver sin oplevelse.
"Jeg følte pludselig Hitlers blik på mig" -
- "og det påvirkede mig resten af livet.
En uge før præsidentvalget samler Hitler 100.000 berlinere -
- som er trætte af de traditionelle partier, som ikke kan løse krisen.
20-årige Jutta Rüdiger er til stede.
"Jeg kan ikke forklare, hvordan arbejdsløsheden påvirkede os."
"Vi troede virkelig, at kun Hitler kunne hjælpe os."
Ingen taler om de titusinder -
- som år efter år -
- kvæles af deres egen fortvivlelse.
Med sin pseudosociale tale bliver han en seriøs præsidentkandidat.
Pressen morer sig kosteligt.
Højrefløjen ser Hitler som en typisk politisk eventyrer.
Fra venstrefløjen er fornærmelserne mere personlige.
Hitler beskrives som en svans, en halvskør, forfængelig fidusmager -
- en falsk person med en ridepisk af næsehornsskind.
Den afgående præsident Hindenburg -
- har venstrefløjens støtte, selvom han er en reaktionær monarkist.
Dette paradoks viser den voksende frygt for Hitlers tiltagende magt -
- hvilket hans politiske modstander, socialdemokraten Wels gør klart.
Det haster i den grad.
Vi har kun én tanke, ét mål:
At besejre fascismen, ind til den er tilintetgjort!
Kæmp for republikken, friheden og for arbejderne!
Den 10. april 1932 falder dommen.
Hitler bliver ikke præsident.
13 mio. tyskere har stemt på ham, en tredjedel af vælgerkorpset.
Det er enormt, men det er ikke nok.
Hindenburg, som genvælges takket være socialdemokraterne -
- vil være uafhængig af dem og udskriver derfor nyvalg.
Hitler fortsætter sin kamp og indleder en ny valgkamp.
Han holder fem taler om dagen, og hans tilhængere kæmper hårdt.
En af hans nærmeste sagde:
"Vi var som sekundanter, som skulle opildne bokseren i pauserne.
Men Hitler får styrke af masserne. Hans rives med af sin egen begejstring.
Vore modstandere mener, at vi nationalsocialister -
- og mig i særdeleshed -
- er intolerante og kyniske mennesker.
De kritiserer os for at nægte at samarbejde med andre partier.
De har ret. Vi er intolerante!
Mit mål er at kue alle de andre partier.
Det første parti, som Hitler vil eliminere er kommunistpartiet...
SA får en opgave. De er nu 400.000 medlemmer.
De finansierer sig selv og betaler deres eget udstyr.
En af dem, Wolf Teubert arbejder i en charcuteriforretning i Hamburg.
Han er parat til at tage af sted med kort varsel.
Han: "Jeg havde kun én tanke: At risikere mit liv for Tyskland."
"Versaillestraktatens ydmygelse fik mig til at forsvare Hitler."
"Kammeratskabet, solidariteten og stoltheden over at bære uniform."
"Vi, som skammede os, fordi vi var for unge til at kæmpe i krigen" -
- "drog fordel af veteranernes erfaring."
Goebbels opdigter et idol for at inspirere dem:
Horst Wessel, en lommetyv fra Berlin, som blev leder af en brigade.
Kommunisterne dræbte ham året før, nu blev han tyskernes martyr.
Goebbels talte til hans begravelse -
- og sammenlignede hans martyrdom med Kristus.
Disse optagelser skulle vise, at nazismen kunne dyrkes som kristendom.
Han bestilte et musikstykke, som han kaldte det døde SA-medlems digt.
Han gjorde det til nazistpartiets officielle partimelodi.
"Horst Wessel Lied", Horst Wessels sang.
Voldens trosbekendelse.
Snart vajer Hitlerflaget
over hver en gade
Trældommen er kun kortvarig
Kammerater, som den røde front
og reaktionen har skudt
marcherer i ånden endnu i vore geledder.
Den røde front er kommunistmilitsen.
De bar altid arbejderkasketter og russiske skjorter.
Alle disse militante individer inspireres af deres idealer.
Også de har deres kampsange.
Venstre, venstre, venstre
Vi slår på vores tromme så højt
Vi påfører fjenden et knusende slag
Lad os anbringe en stang dynamit
i røven på bourgeoisiet
Fascisternes trussel
vokser i horisonten
Proletarer, grib til våben
Rød front! Rød front!
Juli 1932. Valgkampens blodige sommer.
Støttet af politiet provokerer SA gadekampe med kommunisterne.
100 døde og 1.000 sårede kommunister blev resultatet.
Mange tyskere, som er trætte af regimets magtesløshed -
- bifalder nazisternes voldshandlinger.
Det fører til, at 230 nazister vælges ind i parlamentet.
Hitler er nu leder af landets stærkeste politiske parti.
Magten er næsten inden for rækkevidde.
Men euforien munder hurtigt ud i skuffelse.
Præsident Hindenburg afviser at udpege ham som kansler.
Hindenburg siger til Hitler:
"Over for Gud, min samvittighed og fædrelandet" -
- "kan jeg ikke overdrage magten til et så intolerant parti."
Men Hindenburg tilbyder ham en plads i regeringen.
Hitler opfatter sig ikke som en politiker, der vil være minister.
Han vil have al magten for danne en totalitær stat.
På få uger lykkes det Goebbels, nazisternes gruppeleder -
- at lamme den demokratiske proces.
Der kan ikke skabes flertal. Han smilede ondskabsfuldt -
- og sagde: "Rigsdagen bør opløses, da den ikke afspejler folkets vilje."
Endnu et valg udskrives. Det tredje på et år.
Det afholdes i november. Hitler griber chancen.
Jeg havde energien og ihærdigheden -
- til at forøge 1.000 sympatisører for ti år siden -
- til fjorten millioner stemmer i dag.
Jeg vil forøge det til 20 millioner og 30 millioner.
Valgresultatet er en stor skuffelse for Hitler.
Omgivet af SS grubler han over sin fiasko.
Han har mistet to mio. stemmer og 40 mandater.
Goebbels sagde: "Vi har haft modgang."
"Hitler ville ikke med i regeringen og folket forstod ikke hvorfor."
Forbitret læser Goebbels presserapporterne fra udlandet.
Daily Herald skriver: "Hitlerismen er død som politisk magtfaktor."
Franske Le Populaire med socialisten Leon Blum som redaktør -
- har overskriften: "Hitlers endeligt".
Tre mdr. senere, da Hindenburg ikke kan danne en flertalsregering -
- udpeger han Hitler som kansler.
En student i Berlin, Sebastian Haffner, skriver:
"Jeg har hørt nyheden. Jeg er rædselsslagen."
"Et øjeblik kan jeg lugte blod og mudder."
"Jeg ser noget farligt, som et rovdyrs store pote" -
- "som trækker sine kløer hen over mit ansigt."
For at nå sit mål forklæder ulven sig som lam.
Hitler beroliger Hindenburg ved blot at bede om to ministerposter.
En politimand, Wilhelm Frick, bliver indenrigsminister...
...med Hermann Göring ved sin side for at kontrollere politiet.
To vigtige embeder.
Hitler avancerer med list.
Hans mål er at vise, at de vigtigste ministerposter -
- er gået til den konservative Franz von Papen, ekskansler -
- og til det ekstreme højres stærke mand Alfred Hugenberg -
- økonomi- og landbrugsminister. Han er en autoritær høg.
Hitler kalder sin regering en national koncentrationsregering -
- for at få det til at fremstå som en koalition af nationalister.
Denne meget reaktionære gruppe, tror, at den kontrollere Hitler.
Von Papen begår en fatal fejl, da han fortæller Hugenberg -
- at Hitler er vor mand. Hugenberg svarede ham:
"Vi kontrollerer ham."
Samme aften, den 30. januar 1933 -
- i Berlin og alle større byer -
- arrangerer Goebbels en parade med Stålhjelm, SS -
- og især SA.
Goebbels siger, at én million marcherede i paraden -
- men den britiske militærattaché anslår tallet til 15.000 -
- som Goebbels tvang til at gå rundt i cirkler i flere timer.
De går forbi den 85-årige præsident Hindenburgs vindue.
Han tror, han er i Verdun i 1916 og siger:
"Mændene marcherer godt. De har taget mange fanger."
Hitler modtager en vild hyldest.
Luise Solmitz, en lærerinde fra Berlin, sagde:
"Det var fuldskab uden vin."
Hun tilføjer: "Folk råbte: 'Død over jøderne!"'
"'Jødisk blod skal sprøjte under kniven."
Goebbels siger: "Det er som et eventyr."
I Berlins sportspalads holder Hitler sin første tale som kansler.
Hvad er Hitlers plan? Total magt, men i etaper.
Rigsdagen består stadig af 200 kommunister og socialdemokrater.
Hitlers første træk er at opløse parlamentet og udskrive nyvalg.
Talen i radioen henvender sig til alle, selv dem på venstrefløjen.
Jeg er overbevist om -
- at den tid oprinder -
- hvor de mange vælgere, der fordømmer os -
- gør fælles front med os og hylder det, vi har skabt -
- gennem store anstrengelser: Det nye tyske rige!
Dette store, ærbare og stærke rige!
Med denne relativt forsonende tale beholder Hitler masken på.
Men Goebbels vil præcisere sagen ved at fremhæve det grundlæggende -
- antisemitisme og vold, for nazisternes vælgere.
Hvis de jødiske aviser tror, de kan afskrække os -
- med skjulte trusler, tager de fejl!
Vores tålmodighed har en grænse!
En dag vil vi bringe de løgnagtige jødiske munde til tavshed!
Partimedlemmer og SA, I skal ikke være bekymrede.
Enden på den røde terror er nærmere, end I tror.
Kommunister!
I kan forvente den værste omgang, I nogensinde har fået!
Kun to uger senere brænder det tyske parlament ned.
Der er intet tilbage af det stærke symbol på tysk demokrati.
Görings politiudredning -
- mistænker en hollandsk kommunist, Marinus van der Lubbe -
- som mistænkes for en fortid som pyroman.
Han får en hurtig dom og halshugges.
Hvem har gavn af det?
Nazisterne.
Hitler og Göring fremmaner billedet af en kommunistisk konspiration.
Göring anholder 4.000 kommunister, deriblandt lederne.
Men kommunistpartiet forbydes ikke endnu.
Hitler vil simulere lovligheden op til valget -
- som han forventer vil styrke hans magt.
Tyskerne, som er trætte af valgkampe og uroligheder -
- oplever, hvordan SA optrapper deres aktiviteter i landet.
Nazisterne siger, det er for at værne befolkningen mod kommunister.
Der er nu over en million stormtropper.
De er bevæbnede og fungerer som hjælpetropper for politiet.
Overalt stiller de op foran venstrepartiers hovedkvarter -
- og fagforeninger.
De opmuntrer på ny til vold, mens Hitler spiller valgkortet ud -
- for at berolige en efterhånden meget udmattet Hindenburg.
Göring, hadsk i sin gotiske lænestol med fingrene på en dolk -
- fortæller sin version af valgresultatet.
Den 5. marts -
- blev en stor sejr for en mand og en bevægelse.
Sejrherren er Adolf Hitler, og bevægelsen er nationalsocialismen.
Disse udgør en enhed med folket og det tyske rige.
I virkeligheden vandt Hitler og hans koalition en snæver sejr.
Trods sin propaganda og SA's skræmmetaktik -
- har Hitler ikke kunnet forhindre kommunisterne i at få 12% af stemmerne.
På dette tidspunkt tager Hitler masken af -
- og opfører sig ulovligt sammen med regeringen.
Han ugyldiggør valget af de kommunistiske medlemmer.
De bliver anholdt og sendt til koncentrationslejren Oranienburg -
- og Dachau, som er nyopført af nazisterne.
Det er de første af de 16 kz-lejre, som blev opført i 1933.
Antallet af politiske fanger når 100.000 under regimets første måneder.
Den kommuniststuderende Klaus Bastian erindrer:
"Vagterne piskede os og tvang os ned i iskoldt vand."
"Vi frygtede for vores liv dag og nat."
Nazisternes version er, at parlamentarikere, tjenestemænd -
- og fagforeningsledere skulle omskoles.
Diktaturets mørke skygge spreder sig over Tyskland.
Da rigsdagen er brændt ned, flytter Hitler rigsdagen til operaen.
Han omgiver sig med SA og kræver ubegrænset magt.
Kommunisterne er væk. De fleste er internerede.
De 94 socialdemokrater stemmer imod Hitler.
De bliver også anholdt og sendt til lejrene -
- eller tvinges til at flygte fra landet.
441 medlemmer af det ekstreme højre -
- lytter til Hitlers lange tale, som skal styrke folkets illusioner.
Han lover guld og grønne skove: Ingen arbejdsløshed -
- støtte til bønder, respekt for loven og frem for alt fred.
Rigsdagen stemmer for sin egen undergang -
- ved at give Hitler uindskrænket magt i fire år.
Præsident Hindenburg kan ikke længere bestride kanslerens beslutning.
Demokratiet i Tyskland dør til lyden af hurraråb.
Det faktum, at Hitler, hvis magt bygger på antisemitisme -
- nu leder et af verdens mest avancerede industrilande -
- opfattes som en universel trussel.
I hele verden demonstreres der mod Hitler, som her i New York -
- og mod hans barbari.
Mod hans oplysningsfjendtlighed.
Og hans antisemitisme.
Alle kræver en verdensomspændende boykot af tyske produkter.
Som afskrækkelse beordrer Hitler en boykot af jødiske varer én dag.
Det er ment som en advarsel.
En amatørfotograf afprøver, ved hjælp af sin kone -
- beslutsomheden hos nazisterne, som står uden for butikkerne.
Landets jøder forfærdes, da de ser SA-plakater, hvor der står:
"Ikke en øre til den jødiske kapitalisme. Køb tysk!
"Jøderne er er årsagen til vor ulykke."
Det er begyndelsen på forfølgelsen.
Edwin Landau, handlende i Østpreussen skriver -
- før han og hans familie emigrerer til Palæstina:
"Jeg blev fuldstændig forandret på få timer."
Dette land og dets folk, som jeg havde respekteret og elsket -
- var pludselig blevet mine fjender.
Jeg var ikke længere tysker, eller havde ret til at være det.
Jeg skammede mig over at have været en del af landet.
"Jeg skammede mig over, at jeg havde stolet på så mange -"
- "som nu rev masken af og viste sig at være mine fjender."
Antisemitismen havde forgiftet universiteterne.
Nazismen perverterede folk, vendte dem mod moderne kultur -
- og indførte en intolerant ideolog -
- som fik de studerende til at afbrænde bøger.
Med assistance fra skoleelever, anført af SA over hele landet -
- indsamler de bøger fra biblioteker, boghandler og forlag -
- som skildrer det, Hitler kalder en antitysk ånd.
På den sorte liste er Karl Marx, Sigmund Freud, Stefan Zweig -
- og 300 andre, mest jøder eller kommunister.
12.000 titler fordømmes.
Flere hundredetusinde bøger skal afbrændes -
- og SA forbereder bålene.
Ved en radioudsendelse fra operatorvet i Berlin -
- læser Goebbels messen for en autodafé, som hentet fra middelalderen.
Kære studerende...
Tyske mænd og kvinder...
Den jødiske intellektualismes æra er forbi.
Fremtidens tysker -
- skal ikke kun være en lærd mand, men også en viljestærk mand.
En ung Berliner, Dorothea Gunther, overværer autodaféen.
Hun beskriver hændelsen.
"SA og de studerende råbte titlen og forfatterens navn op."
"De sagde, om forfatteren var jøde, pacifist, feminist eller modernist."
"De sagde: 'Vi betror dig til ilden'. Derefter kastede de bøgerne på bålet."
"Jeg blev målløs og vred" -
- "eftersom vi havde læst og diskuteret mange af værkerne."
Den franske socialist Leon Blum skrev:
"I Tyskland burde kommunisterne og socialdemokraterne have samarbejdet."
Men socialdemokraterne ville ikke, og kommunisterne...
Moskva havde beordret: "Ingen alliance med socialdemokraterne."
De var socioforrædere.
Stalins skøre ordre var en gave til Hitler.
Hitler kuede fagforeningerne.
Den 21. juli 1933 gør han socialdemokraterne ulovlige.
SA og SS! Heil!
En fantastisk tid ligger foran os.
Tyskland er omsider vågnet.
Vi har vundet magten i Tyskland!
Nu må vi også vinde det tyske folk!
Det tyske folk kan holde ferie.
Fra nu af er nazistpartiet det eneste lovlige parti.
De antisemitiske slagord bekymrer de færreste.
Folk er ligeglade med jødernes skæbne.
De er jo trods alt kun 500.000. Under en procent af befolkningen.
Det lykkes halvdelen af jøderne er emigrere.
Gerda Blachmann husker:
"Vi måtte gå ombord, hvis vi gav afkald på vore ejendele.
De fattigere tyske jøder blev tilbage i Tyskland.
De blev deporteret til ghettoerne og døde senere i kz-lejrene.
Regimets kritikere måtte flygte, hvorhen de kunne.
De flygtede især til Frankrig, hvor de blev anholdt under besættelsen -
- og overgivet til nazisterne.
Mange af dem, som valgte at fortsætte kampen -
- blev martyrer i lejrene.
Et stort flertal af tyskerne accepterede regimet.
Nogle indledte dagen med at hejse svastikaflaget.
Andre læste kun nazisternes aviser, da Hitler havde gjort pressen tavs.
Deres døtre skulle også lære den obligatoriske hilsen.
Deres sønner blev optaget i Hitlerjugend -
- som skulle fremme deres aggressive tendenser.
I skolen viste lærerne, hvordan man håndterer våben.
Lærerne brugte matematikproblemer, som var godkendte af nazisterne.
Fx. "Hvad koster en elev?"
"En mentalt handicappet koster staten 1.800 mark om året."
"En normal elev koster 320 mark, og en dygtig elev koster 125 mark."
"Samfundet kan kun overleve, hvis borgerne er genetisk sunde."
De ældre døtre gik ind i BDM, Bund Deutscher Mädel -
- de tyske pigers forbund.
Pigerne lærte at blive gode hustruer og føde mange soldater.
De skulle dø som tiårige i krigens sidste slag i Berlin.
Men tyskerne ved det ikke i sommeren 1933.
Hitler er endnu ikke den utruede leder.
For at blive det fortsætter han med at bedøve nationen med propaganda.
Blandt andet med filmen "Skæbnens sejr."
Den skildre den første kongres, siden nazisterne tog magten.
Det er nu det eneste parti.
Hitler udnytter den unge instruktør Leni Riefenstahls talent.
Hun charmerer ham med sin energi og skønhed.
Med smart indramning og lyssætning -
- forherliger hun guden for den nye mystik.
En mystik om race, lederen, magten og dens apostle.
Fx. den mest loyale af alle, Hess, som var med til at skrive jødelovene.
Joseph Goebbels, som gjorde propagandaministeriet vigtigt.
Hermann Göring, som genopliver den tyske flyvemaskine.
Og Ernst Röhm, chef for den fanatiske horde SA.
Ingen mistænker, at denne film vil blive forbudt året efter -
- fordi Röhm, selvom han var Hitler tro siden kupforsøget i 1923 -
- bliver erklæret for forræder.
Måske fordi han står Hitler for nær -
- eller fordi SA er for stort.
Med 2 millioner medlemmer kan det konkurrere med hæren.
For at få militærets støtte retter de ind, og Röhm fjernes.
Det begynder sommeren efter, da Hitler møder Mussolini i Venedig.
Hitler er imponeret af sin ældre modpart, hans forbillede.
Han ønsker Mussolinis godkendelse for at annektere Østrig.
Mussolini nægter. Han vil ikke have tyskere ved sine grænser.
Han synes ikke om Hitler og siger: "Han ligner en snakkesalig munk."
Han fremviser Venedig og begynder med sine slagskibe -
- mens Hitler ikke har en flåde.
En knust Hitler vender tilbage til Berlin.
Han ved nu, at før han har opbygget militæret -
- kan han ikke udføre sine planer.
Hitler observerer Reichswehrs manøvrer.
De reduceredes til 100.000 mand i Versaillestraktaten.
De er få, men veltrænede.
Hitler ved, at i en krig behøver han generaler, admiraler, officerer -
- strateger og specialister.
Han har lovet at befri hæren fra Versaillesfreden -
- og genopretter dens styrke og mængde af våben.
Men generalerne kræver mere. De vil af med Röhm -
- og hans stormtropper, som skulle kunne erstatte hæren.
Röhm anklages for storhedsvanvid.
Han stjæler rampelyset fra Hitler.
Industrien er bekymret, fordi han har sagt, at revolutionen ikke er forbi.
Goebbels sagde: "Han er en forklædt bolsjevik."
De har arbejdet sammen i 15 år, men Hitlers står fast.
Röhm skal myrdes under det påskud, at han planlægger et kup. -
Hitler udvælger sine bødler.
Himmler, chef for SS.
Heydrich, chef for gestapo.
Sepp Dietrich, en tidligere slagter, som er chef for Hitlers livvagter.
Mellem 30. juni og 2. juli 1934 -
- som Hitler kalder de lange knives nat -
- myrdede SS Röhm og 85 andre mulige modstandere -
- og pinlige vidner til til Hitlers fortid.
Med Röhm borte mister SA al indflydelse -
- og de bruges kun til at holde ro og orden.
Hæren er tilfreds ligesom industrimagnaterne.
Sepp Dietrich forfremmes til SS-general.
Da Leni Riefenstahl instruerede den næste film, "Viljens triumf" -
- under nazisternes partikongres i 1934 -
- ser man kun sorte SS-uniformer marchere bag Himmler.
Hitler står nu alene på toppen af pyramiden.
En måned efter de lange knives nat -
- dør den 87-årige Hindenburg, republikkens sidste præsident.
Demokratiet har været død og begravet længe.
Totalitarismen fortsætter sin uforsonlige fremmarch.
Hitler bliver øverstbefalende for militæret. Hans magt er total.
Alle soldater skal sværge troskabsed.
For Führeren, vor leder og det tyske folks leder, Adolf Hitler.
Hitler tager til Bayreuthfestivalen for at nyde Wagner -
- hans yndlingskomponist.
Komponistens svigerdatter Winifred Wagner -
- som støttede ham fra starten, byder ham velkommen som Tysklands herre.
Hitler kan se tilbage på, hvor langt han er kommet.
Han har opnået sin syge ungdomsdrøm.
At efterligne Rienzi, hans yndlingshelt -
- som ofrer sig selv for sit tilbedende folk.
Som Siegfried sejler han ud på Nordsøen i jagten på sin fantasi -
- med dem, som skabte, men som ikke kan kontrollere deres golem.
Væsenet, som forblinder mennesker med sin helvedskraft.
Hitler gør Weimarrepublikkens succes til sin egen.
Som fx autobahn, som bliver nazisternes store PR-nummer.
Derefter slår Hitler til ved at indføre Nürnberglovene.
Han afbrænder synagoger under krystalnatten.
Det var en forsmag på den endelige løsning.
Han bryder Versaillestraktaten og besætter den demilitariserede zone.
Den svaghed, som manglen på reaktionen viser -
- bringer Mussolini nærmere til Hitler.
Han fik lov at annektere Østrig, et trin i hans "mission".
At integrere alle tysktalende folk i et Stortyskland.
Han blander sig i den blodige spanske borgerkrig.
Han sendte sine bombefly for at udslette Guernica.
Det giver Francos fascister sejren over de spanske republikanere.
Han drømmer om en storhær i stil med Napoleons.
En hær, han vil føre til Moskva.
Samtidig erklærer han, at han kun vil have fred.
Vi vil være et eneste forenet rige.
Og derfor må I gøre jer klar!
Folket skal være lydigt -
- og I må selv nå dette mål.
Vi ønsker, at dette folk skal være fredeligt og modigt!
For at være modig, må man være fredelig!
Overvældet med bombastiske taler og store demonstrationer -
- mister tyskerne deres opfattelse af virkeligheden.
Når Tyskland er klar, vil Hitler, stædig og ondsindet -
- trække landet og omverdenen ind i en lang nat -
- befolket af ånder fra over 50 millioner døde.
Oversættelse: H. Jensen www.primetext.tv